Traducerea si adaptarea Vlad (blitzzz@cliffhanger.com)ź - 2003
Academy Awardź Nominee for Best Cinematography 2001 Roger Deakins
Golden Globeź Nominee for Best Actor (Drama) 2001 Billy Bob Thornton
Golden Globeź Nominee for Best Picture (Drama) 2001
Golden Globeź Nominee for Best Screenplay 2001 Joel & Ethan Coen
Cannes Film Festival Winner Best Director 2001 Joel Coen
British Academy Awardsź Winner Best Cinematography 2001 Roger Deakins
L.A. Film Critics Association Winner Best Cinematography 2001 Roger Deakins
French Academy of Cinema Nominee Best Foreign Film 2001
American Film Instituteź Nominee Best Actor 2001 Billy Bob Thornton
American Film Instituteź Nominee Best Picture 2001 Ethan Coen
American Film Instituteź Winer Best Cinematography 2001 Roger Deakins
American Film Instituteź Nominee Best Supporting Actor 2001 Tony Shalhoub
OMUL CARE NU A FOST ACOLO
Da, am lucrat intr-o frizerie
dar nu m-am considerat niciodată un frizer.
M-am poticnit in locul acela, m-am insurat cu locul acela, mai exact.
Nu era locul meu. Cum spunea si tipu', eu doar lucram acolo.
Maghernita avea 20 metri pătrati
trei scaune sau posturi, cum le spuneam noi,
chiar dacă lucram doar doi oameni acolo.
Punctul meu de vedere este acesta:
Acesti comercianti si intreprinzători au venit in tara noastră
in căutarea pieilor de animale si a aurului...
Frank Raffo, cumnatul meu, era patronul frizeriei.
Doamne, cât mai vorbea.
...pălării din blană de castor la París...
Dacă aveai 11 sau 12 ani, probabil că te-ar fi interesat spusele lui Frank,
dar câteodată mă călca pe nervi. Nu că m-as plânge, nici vorbă.
Cum am mai spus, el era patronul frizeriei.
Tatăl lui Frank, August, poreclit Guzzi,
s-a spetit muncind in Santa Rosa, timp de 35 de ani,
până când a făcut un infarct pe când tundea un pusti.
I-a lăsat mostenire afacerea sa lui Frankie.
Iar asta părea să-i fi satisfăcut lui Frank toate ambitiile:
să-i tundă pe oameni si să pălăvrăgească.
Eu unul, nu vorbesc prea mult...
Eu doar tund.
Scrie la ziar că rusii au aruncat in aer o bombă atomică
iar noi nu putem face nimic in privinta asta.
Cum iti plac merele lor?
Meseria de frizer se aseamănă mult cu cea de barman.
Nu implică multe cunostinte odată ce ai deprins miscările de bază.
Pentru copii existau frizurile măcelar sau fund,
cap plan, iederă, de gască, avantgardist, conturul de copil
si ocazional, conturul de director.
Locuiam intr-o micută vilă pe strada Napa.
Asezarea era minunată, cred.
Era dotată cu un aparat de făcut gheată, un cuptor cu gaz
si cu un tocător de gunoi, incorporat in chiuvetă.
Ati putea spune că mă realizasem. Ah, da, mai era un singur lucru.
Doris tinea registrele unui mic magazin, "La Nirdlinger",
situat pe artera principală.
Lui Doris ii plăcea să muncească. Era contabilă.
Îi plăcea să stie cum stă fiecare lucru in parte
si avea o reducere de 10% la toate produsele pe care si le dorea.
Ciorapi din nylon, farduri si parfumuri.
Doris si cu mine mergeam la biserică o dată pe săptămână.
De obicei, martea seara.
B-9.
I-29.
Doris nu prea se omora cu religia si mă indoiesc că ar fi crezut in viata de apoi.
Mai mult ca sigur că v-ar fi spus că răsplata noastră se găseste pe acest pământ.
Si că bingo ar fi probabil gradul de evaluare.
B-7.
Uită-te la cartonas, iubitule.
Nu mă dădeam in vânt după joc dar, nu stiu, atât timp cât ea era fericită
toată chestia asta mi se părea in ordine.
Iisuse! Bingo.
Bingo!
Seful lui Doris, Marele Dave Brewster
era căsătorit cu Ann Nirdlinger, mostenitoarea magazinului.
În seara asta, aveau să vină la noi la cină.
După cum spunea Doris, trebuia să fim amuzanti.
Mie unul nu-mi plăcea să fiu amuzant.
- Cum o mai duci, Ed? - Bine. Pot să-ti iau haina, Ann?
Japonezii ne asediau de vreo sase săptămâni.
Trebuie să vă spun, credeam că suntem mai tari, dar noroc că am avut provizii.
Japonezii mâncau omizi, nuci si ciulini.
Într-o zi, când am ajuns pe plajă,
l-am descoperit pe Arney Bragg, pustiul care dispăruse in misiunea de recunoastere.
Japonezii il mâncaseră pe ticălos.
Scuzati-mi limbajul...
Pustiul ăsta era costeliv si plin de cosuri.
Nimeni de acasă nu i-ar fi dus "dorul". Adică, cel putin eu unul, nu.
Ce spun eu, iubito? Ce spun eu când nu-mi place mâncarea?
Haide, zi-le. Ce spun eu?
Îi spun: "Iar mă servesti cu Arney Bragg?"
- Ai făcut armata, Ed? - Nu, Dave, n-am făcut-o.
Ed a fost declarat inapt la controlul medical.
E nasol, omule. E... foarte nasol.
Da, cred că lui Doris ii plăceau foarte mult chestiile astea macho.
Câteodată aveam senzatia că intre ea si Marele Dave
era ceva mai mult decât o relatie profesională.
Semnele erau prea vizibile.
Da' stiu că te-ai infuriat nu glumă, la birou.
- Trebuia să le dati de băut măcar un pahar. - Tu ar fi trebuit să nu vezi nimic.
Departe de mine gândul de a mă plânge de acest lucru.
Trăim intr-o tară liberă.
Păzesti veranda, Ed?
- Ai o sotie minunată. - Da.
Mai rar ca ea.
- Cum iti mai merg afacerile, Dave? - Nici că se poate mai bine.
E o perioadă infloritoare pentru micii intreprinzători.
Vom mai deschide un magazin in Garson.
"Anexa Marelui Dave". Numai articole de mercerie.
Haine de stradă, pijamale, corsete. Genul ăsta de articole.
De fapt mă gândesc, să-i ofer lui Doris postul de revizor.
Ascultă, când deschidem noul magazin, poate ne faci o vizită.
Poate iti mai innoiesti si tu garderoba.
Dar desigur, tu porti toată ziua halatele alea.
Apropo, de unde le cumperi?
De la un magazin cu specific din Sacramento.
Îti prinzi singur mustele pentru pescuit.
Dacă esti pasionat cu adevărat, iti pregătesti singur momeala.
Asta faci. Stiu. E o treabă meticuloasă. Stiu.
Oamenii spun: "De ce s-o faci, când le poti cumpăra de la magazin".
Faza e că nu oricine se pricepe intr-adevăr la lucrul acesta.
Faza e că totul nu se rezumă la a-ti procura pur si simplu.
Si crede-mă, pestii ăia nu sunt atât de prosti pe cât ai crede tu.
Bineinteles. Du-te la magazin.
Descrie-i omului locul unde vei pescui
si ce anume vei pescui, apoi poti să-l lasi să-ti vândă pestele ăla nenorocit, Ed.
Ceea ce vreau să-ti spun,
e că tipul ăsta nu va stii nimic, indiferent de câte ii vei spune tu.
Asa că vinde-le pestele ăla nenorocit, Ed.
Salut!
Cine are privilegiul?
- Tocmai am inchis, amice. - Aha, afaceri infloritoare.
As vrea si eu să-mi meargă asa de bine incât să refuz un client.
Care-i problema? Aici e o institutie comercială cu un program afisat.
Vă dati atâta importantă, fratilor. Opinia publică e cea vinovată.
Mă ocup eu de dânsul. Du-te tu inainte, Frank.
Luati loc, domnule.
- Esti sigur, Eddie? - Da. Du-te acasă!
Să ti-o trag in ureche, domnule!
Ah, mediteraneenii ăstia cu sânge fierbinte.
Hei, nu te grăbi asa, frătioare.
Marfă bună, nu-i asa? Îi păcăleste până si pe experti.
100% păr natural, realizată manual de Jacques din San Francisco.
Nu mi-as ierta-o niciodată dacă ti-as spune cât am dat pe ea.
Da, o "păturică" grozavă. O plătesc in rate.
Multi tipi umblă cu scăfârliile descoperite. Cică damele ii consideră mai sexy.
Dar la banii mei, nu-mi permit să umblu neingrijit.
Iar aspectul ingrijit, prietene, este probabil cel mai important pentru a prospera in afaceri.
După personalitate, bineinteles.
Creighton Tolliver. Încântat de cunostintă.
Ed Crane.
Ce vă aduce in Santa Rosa?
Afacerile, amice. Alerg după o afacere nouă.
Ed, ai auzit vreodată de capital pe actiuni?
Bani la risc. Speculatii financiare.
Doar că in anumite situatii nu e chiar asa riscant.
M-am gândit să prospectez locurile acestea.
M-am cărat cu tot calabalâcul după mine iar acum păduchiosul ăsta imi spune
că situatia s-a schimbat.
Întregul lui capital e blocat in propriile lui afaceri.
Multumesc, boule. Din senin, apare altă problemă.
E cea mai mare oportunitate de afaceri de la Henry Ford incoace
si se pare că nu interesează pe nimeni.
- Serios? - E vorba de o curătătorie de haine fără apă.
M-ai auzit bine, frătioare, o curătătorie fără apă.
Spălare fără apă.
Fără clăbuci de săpun. Fără mototolire si fără intindere a hainelor.
Totul se face cu ajutorul chimicalelor, prietene.
Iar partea bună vine acum: hainele nu mai intră la apă.
Chiar asa. O curătătorie chimică.
Tot ce am nevoie sunt doar 10 mii de $ pentru a-mi deschide primul magazin.
Apoi as folosi dividentele lichide pentru a finanta un altul, si tot asa...
usurel-usurel, mi-as putea deschide un intreg lant de magazine.
Ei bine, impreună cu asociatul meu.
Curătire completă, prietene.
E rost de bani. E un viitor sigur.
E o afacere infloritoare.
Ce mai, arată minunat! Să vedem si cu peruca.
O curătătorie chimică.
Eram nebun să mă gândesc la afacerea asta?
Oare să fii fost o inselătorie, sau o oportunitate intr-adevăr?
Primul instinct a fost de respingere. Ideea insăsi mi se părea o nebunie.
Dar probabil că acelasi instinct m-a tinut blocat in frizerie,
mi-a adormit flerul spre reusită, frica de a intoarce foaia.
Iubitule?
Nu vrei să mă razi pe picioare?
Dar dacă as putea face rost de bani!?
Era vorba de curătire.
Fără apă.
Doar chimicale.
Dă-mi să trag un fum.
Te iubesc, scumpule!
Intră!
E in regulă. Ne vedem mâine.
Credeam că e hamalul. Pot să te ajut cu ceva?
Eu sunt Ed. Ed Crane.
V-am tuns astăzi.
Sunt frizer.
Da, bineinteles, frizerul. Nu te-am recunoscut fără halat.
- Am uitat ceva la frizerie? - Nu, nu, nimic de genul acesta.
S-ar putea să fiu interesat de acea ofertă de afaceri.
- Ai gologanii? - Pot să fac rost de ei.
Intră! Intră!
Ia loc acolo.
- O cafea? - Nu.
Asează-te, fă-te comod.
- Deci, spune-mi... - Sigur.
În afară de banii investiti, partenerul ce altceva ar mai trebui...?
Să facă?
La naiba, nimic altceva!
Bineinteles că vei dori să-ti tii sub observatie investitia,
dar eu caut un partener discret.
Eu am studiat piata si am stabilit contactul cu vânzătorii.
Afacerea este ca si aranjată.
Poti să pleci când vrei, poti să vii in control oricând vrei.
Eu vreau gologanii. Nu-ti solicit ajutorul.
- Si cum vom impărti procentele? - Jumi-juma.
Absolut in intregime. Tu si eu.
Atât câstigurile cât si expertiza.
- Deci ai banii, nu-i asa? - Îi voi avea intr-o săptămână.
Frizerul!
Si eu care credeam că această călătorie a fost in zadar.
Asta nu dovedeste nimic altceva, decât că atunci când o usă ti se trânteste in fată
o alta ti se deschide. În sănătatea ta, eh...
Ed.
- Ăsta a fost un avans? - Poate.
Sunteti impertinent, domnule.
Nici o problemă.
- Chiar nesimtit. - În regulă. Ne rezumăm doar la afaceri.
Bine.
Stiu despre legătura ta cu Doris Crane.
Cooperează, sau află si Ed Crane. La fel si nevastă-ta.
Toată lumea va afla. Strânge 10.000 de $ si asteapă instructiuni.
I-am trimis-o lui Dave, dimineata următoare.
Si am asteptat.
Frank?
Părul ăsta.
Da?
- Ti-ai pus vreodată problema lui? - La ce te referi?
Nu stiu. Cum de creste mereu.
- Pur si simplu creste in continuu. - Da.
- Norocul nostru, nu-i asa, amice? - Nu, vreau să spun...
Creste in continuu. E o parte din noi.
Iar noi il tăiem si-l aruncăm.
Te rog, Eddie. Îl sperii pe pusti.
Gata, amice, am terminat.
Am să iau părul ăsta, si-l voi arunca afară in praf.
Poftim?
Îl voi amesteca cu gunoiul menajer.
Ce dracu' tot spui acolo?
Nu stiu. Las-o baltă.
Ed, trage-mi fermoarul.
- Unde mergi? - Eu?
Amândoi mergem. La o petrecere la magazinul lui Nirdlinger. Ti-am spus săptămâna trecută.
- Pentru pregătirile de Crăciun. - Ah, da. Ai dreptate.
Haide, pregăteste-te! Este important.
Nu, du-te doar tu. Nu mă omor după petreceri.
Nu fii morocănos. Trage-mi fermoarul!
Lucrezi in domeniul lenjeriei feminine?
Nu te-am mai văzut prin magazinul de lenjerie intimă?
Eu nu lucrez aici. Nevastă-mea insă da.
- Ce ritm, nu-i asa? - Da.
Fii atent cum dansează tipa aia cu pulover de angora.
- Ed, pot să vorbesc cu tine? - Bineinteles.
Intră.
Ia loc. Stai jos.
Un suvenir de la un japonez din Noua Guinee.
Cred că te intrebi de ce era Doris asa de inflăcărată.
Trabucuri cubaneze. Din rezerva mea proprie.
Romeo si Julieta.
Ed, eu...
Ce s-a intâmplat, Dave?
Ed, am fost slab. Am fost slab si...
Vezi că te arzi.
Mersi. Eu...
Oh, Iisuse!
Am o legătură cu o femeie măritată.
Nu o cunosti. Si acum...
Se pare că cineva a aflat.
Am primit un bilet. Cineva mă santajează.
Stii si tu, sari la interval sau toată lumea va afla.
Stii bine ce urmări ar avea asta asupra mea.
- Cred că ar fi un pic penibil. - "Penibil"?
Da, da.
Ann mi-ar da papucii imediat.
La dracu', e magazinul familiei ei, Ed. Este magazinul EI.
M-am angajat acolo din mila proprietarului.
Dacă ar afla sotul doamnei...
- Cât vor, Dave? - Zece mii de $.
Nu stiu ce să fac, Ed. Nu stiu ce as putea face.
Chiar dacă, stiu cine este ticălosul ăsta.
Stii... cine este cine?
Ticălosul. Cel care mă santajează. Îl cunosc.
Tu nu il cunosti. E un om de afaceri din Sacramento.
Un poponar nenorocit, Ed!
A incercat să mă atragă intr-o combinatie idioată.
L-am ascultat si apoi i-am zis să se ducă dracului.
Si imediat, a doua zi, am primit biletul de la santajist.
În bilet mi se cerea aceeasi sumă de bani pe care mi-o ceruse si el.
Chiar a doua zi. 10 mii de $.
Cum de a aflat de legătura ta?
S-a cazat la acelasi hotel la care m-am dus si eu
cu doamna in chestiune. Trebuie să ne fii văzut.
Oh, Iisuse!
Nu stiu ce să fac. Nu stiu ce să fac.
Dave.
De ce nu-l plătesti?
Fiindcă este capitalul meu pentru "Anexă". Este investitia mea.
Sfinte Dumnezeule, Ed!
Tocmai asta vorbeam si cu Doris. Despre modul in care
am putea obtine banii de la magazin, fără să afle Ann.
Doris s-a aprins foarte tare. Dumnezeu s-o binecuvinteze!
O delapidare, Ed! Trebuie să fur bani de la propria mea sotie.
Îmi pare rău.
Îmi pare rău!
E in regulă.
Într-un fel, imi părea rău pentru Marele Dave.
Stiam că cei 10 mii de $ il vor lovi acolo unde-l doare mai tare.
Dar Doris mă insela
si cred că acest fapt, mă durea si pe mine putin.
A fost foarte frumos.
Tu l-ai compus?
Ah, nu. L-a compus Ludwig van Beethoven.
A fost desăvârsit.
Da, a compus niste sonate pentru pian realmente minunate.
Chiar a fost desăvârsit.
- Eu sunt Ed Crane. - Vă cunosc, domnule Crane.
Obisnuiam să-l insotesc pe tatăl meu atunci când se tundea.
- Walter Abundas? - Ah, da, bineinteles. Walter.
Eu sunt Rachel Abundas. Dar toată lumea imi spune Birdy.
Îmi pare rău, dar nu-mi amintesc de tine.
Nu, nu-i nimic.
Nu vă puteti aminti de toate fetitele care intră in frizerie de mână cu tatii lor.
Nu-ti place muzica de jos?
Nu prea. În general, nu mă dau in vânt după muzică.
Ed!
Ce tâmpit!
- Cine? - Dave.
- De ce spui asta? - Are probleme cu banii.
Se gândeste să anuleze deschiderea "Anexei".
Si?
Asta inseamnă că nu voi mai administra afacerea familiei Nirdlinger.
Ce tâmpit!
Totusi, Marele Dave a făcut-o.
I-am trimis un bilet, in care i-am spus unde să lase banii.
Iar el a făcut asa cum i-am spus eu.
Da! Bine! Ce mai faci?
Intră! Am aranjat totul.
Cum te-ai descurcat? Ai adus cecul?
- Nu, bani lichizi. - Bani lichizi?
În general, genul acesta de operatiuni se desfăsoară prin intermediul băncilor
dar nici banii lichizi nu sunt de lepădat. Până la urmă e acelasi lucru.
Gologanii-s gologani, nu?
Măiculită!
Am pregătit toată hârtogăraia. Documentele de asociere.
Oglindesc perfect intelegerea noastră: jumi-juma din intregul profit.
Eu voi avea grijă de serviciile de specialitate, tu intri cu capitalul.
Vei primi o chitantă pentru gologani.
Totul este foarte clar.
- Poate vrei să le vadă si un avocat? - Nu, este in regulă.
Să-i ia dracu', nu?
Îi plătesti să te incurce, apoi să te descurce.
Ce rost mai are?
Mai lasă-mă o secundă. Apoi iti dau chitanta pentru...
Măiculită!
Apropo, un alt lucru despre care n-am discutat, ar fi că eu m-am gândit
să numim magazinul "La Tolliver". După numele meu.
Nu m-am gândit că te-ar interesa prea mult...
- Mie imi convine. - Da, atunci totul e bine. Minunat.
Totul este perfect. Lasă-mă o secundă să termin...
Foarte bine, ăstia au fost toti.
Asa cum ne-am inteles.
Foarte bine. Asta este. Aici este si contractul legalizat.
- Si... - Ascultă-mă, Creighton.
N-ai de gând să mă tragi in piept?
Să te trag in piept? Pentru numele lui Dumnezeu.
Du contractul la un avocat! Nu, insist!
Insist!
Este vorba despre o curătătorie chimică. Nu este vreo afacere trecătoare!
Trebuie să-ti spun,
că de 13 ani sunt antreprenor, dar niciodată...
- Este in regulă. - ...nu mi s-a pus la indoială onestitatea!
Vrei gologanii inapoi?
Stii cu cine vorbesti? Stii cine sunt eu?
- Este in regulă. - Ai idee cu cine vorbesti?
Este in regulă.
Atunci, rămâne "La Tolliver", da?
Ziua următoare a fost duminică.
Am plecat la o receptie in cinstea Ginei, o verisoară de a lui Doris,
care tocmai se măritase cu un "broscar", negustor de vinuri, lângă Modesto.
Atât Doris cât si eu nu prea aveam chef de asa ceva.
Dar, asa cum a spus ea, aveam o obligatie.
Îi detest pe "broscari".
- Ce e asa de ciudat la acest lucru? - N-am zis nimic.
Nu trebuia să se incurce cu el.
Familia!
Ed! Unchiule Ed!
Îl călăreste pe Garibaldi! Unchiul Frankie il călăreste pe Garibaldi!
Haide, dii!
Atunci a inceput să bea.
Doris!
- Doris! Te simti bine? - Da. Tu ce mai faci, Costanza?
Stii si tu, sănătoasă.
Tu cum o mai duci, eh...?
- Ed. - Ed.
E frizer, nu-i asa?
Este o meserie bună. Atunci cum de n-aveti copii?
Nu, vă rog, copii!
Tocmai am servit prânzul! Nu mai pot mânca nimic.
Ah, nu. Anthony!
Anthony, tu ai pus-o la cale!
Bine copii, sunteti gata? Start.
Felicitări, Gina. E al dracului de frumos.
Viata e a dracului de frumoasă, incât nu-ti va veni să crezi.
Este asemenea unui castron nenorocit cu cirese.
- Să mergem! - Vorbesc serios.
Felicitări pentru nenorocitul de castron cu cirese!
Dă-mi dracului drumu' la cot!
Nu vreau să mai văd in viata mea o plăcintă de afine.
Nici măcar nu vreau să mai aud cuvintele astea.
Nu mai spune cuvintele alea, Ed.
Nu le mai spune.
Pe Doris am cunoscut-o la o dublă intâlnire "oarbă", datorită unui prieten
rău de gură care se intâlnea cu o prietenă de a lui de la serviciu.
Am fost la un film. Doris avea la ea o sticlă de băutură.
Doamne, cât a putut să mai bea!
La sfârsitul intâlnirii, mi-a spus că i-a plăcut mult de mine, fiindcă eram tăcut.
Câteva săptămâni mai târziu, mi-a propus să ne căsătorim.
Da?
Marele Ed la telefon. Trebuie să stăm de vorbă.
Poftim?
- Acum? - Da. Este important.
- Dar este... - Te rog, Ed.
- Acasă la tine? - Sunt la magazin.
- Intri singur. - Bine.
Dave?
Sunt ruinat.
M-a ruinat, cu banii ăstia. Adio "Anexă".
Sunt distrus.
Deci l-ai plătit pe tip?
Ce fel de om esti TU?
Ce fel de om esti tu?
As fi inteles dacă veneai aici si mă spărgeai in bătaie, sau orice altceva.
O meritam.
Nu sunt mândru de ce-am făcut.
Dar TU...
Da, l-am plătit. Precum bine stii.
Si apoi m-am dus să-l caut pe poponar.
N-ai nimic de spus, nu? Bine, oricum cunosti povestea.
Eu n-o stiam.
A trebuit să-l bat măr pe poponar să aflu si eu.
Sunt complet terminat.
Ei bine, Dave...
Câteva săptămâni mai târziu, mi-a propus să ne căsătorim.
I-am spus: "Nu vrei să mă cunosti mai bine, mai intâi?"
Ea mi-a răspuns: "De ce? Ai fi un om mai bun?"
S-a uitat la mine de parcă as fi fost un narcoman,
lucru care, din partea ei, nu m-a deranjat niciodată.
Cred că avea un motiv intemeiat.
Ne cunosteam unul pe altul si atunci ca si acum.
Oricum, indeajuns.
Sfinte Sisoie, ce mă mai doare capul!
- Tu cum te simti, Ed? - Bine.
- Nu te doare capul? - Nu.
La naiba, mă doare capul ingrozitor.
I-ai dat un sprit? N-ai voie. Asta va inneca motorul.
Nu, nu, nu, trebuie să-i dai un sprit. Nu-l poti lăsa liber. Asta il va inneca.
Esti nebun? N-ai decât să-i dai un sprit.
Nu-l poti lăsa liber.
- Răsucesti cheia. - Nu si când este frig.
Dacă este frig, apesi acceleratia.
- Si ii dai sprituri. - De câte ori?
Ed Crane?
Eu sunt Crane.
- Veniti până afară. - Sigur.
Sunt ofiterul de politie Persky, dânsul este Krebs.
Bine, mergem?
O tigară?
Corect.
Pete are niste vesti pentru dumneata.
Uite ce, amice...
Nu stiu cum să ti-o spun, dar...
- La naiba, am săltat-o pe nevastă-ta. - Am fost trimisi să te anuntăm.
Ne-au trimis să te anuntăm. Să-ti spunem amănuntele.
- Sotia mea? - Da. Au băgat-o la inchisoare.
- Omucidere. - Da, delapidare si omucidere.
Un tip pe nume David Brewster. El este bărbatul pe care ea l-a...
- El este răposatul. - Nu inteleg.
- El e tipul ucis. - Da. Da, este o veste greu de primit.
Orele de vizită se termină la 5. Azi n-o mai puteti vedea, dar...
Si mâine e o zi.
Îmi pare rău, amice. Noi am fost trimisi să te anuntăm.
Amănunte de rahat.
- Salut, Walter. - Salut, Ed.
Multam. Multam că m-ai primit acasă la tine.
Ei, la naiba. Vrei să bei ceva?
Nu, mersi.
- Sigur nu vrei să bei un pahar? - Nu am nevoie.
- Sfinte! - Da.
Iisuse!
Ce ar trebui să...?
Bineinteles, eu... Este in afara jurisdictiei mele.
Eu... eu mă ocup cu procese civile, bunuri imobiliare, autentificări.
Mă depăseste această situatie. Ti-as fi absolut inutil.
Scuză-mă!
Tocmai am servit cina!
Cinstit vorbind, Doris s-ar descurca mai bine cu avocatul din oficiu.
- Este priceput? - Bert este de treabă.
Da. Este un om priceput.
Nu vreau să te mint, Ed.
Nimeni, de pe meleagurile astea, nu prea are experientă in genul ăsta de lucruri.
Am auzit că vor aduce un procuror din Sacramento.
Este vorba de o crimă abominabilă. Va fi judecată fără pic de intransigentă.
- Deci...? - Va fi judecată fără pic de intransigentă.
Deci pe cine ar trebui să...? Ce ar trebui să...?
Mai vrei cafea, tati? Ah, bună seara, domnule Crane.
Bună, Rachel.
Îmi pare rău pentru sotia dumneavoastră.
Da. Multumesc.
- Vrei o cafea, Ed? - Nu, multumesc.
- Nu, multumim, scumpo. - Foarte bine, tati.
Mi-a părut bine să vă văd, domnule Crane.
La naiba!
E un copil bun. Iisuse...
- Deci, la cine ar trebui să mă duc? - Păi, ti l-as recomanda pe
Lloyd Garroway, din San Francisco. Un om cinstit.
Stii ceva, nimeni n-a spus vreodată ceva de rău despre Lloyd Garroway.
E conservator.
Juriului ar putea să-i placă asta. Ar putea prinde bine la juriul de aici.
Un om integru.
- Deci el este cel mai bun pentru... - Nu.
Cel mai bun, in cazul in care banii n-ar fi un obstacol in calea ta,
iar asta o stie orice avocat, este Freddy Riedenschneider din
Sacramento.
Însă nu stiu cum v-ati intelege la bani.
- Dar el este... - Cel mai bun.
Cel mai bun.
Riedenschneider.
Nu e nici o indoială.
Iubito.
Ti-am adus trusa de farduri.
Ochelarii.
Ce s-a intâmplat cu tine?
Nu stiu ce se petrece. Eu...
Nu stiu ce s-a intâmplat cu Marele Dave. Stiu doar o parte.
Niste nereguli in registrele mele. Astea le pot explica.
Nu trebuie să dai nici o explicatie.
L-am ajutat să măsluiască registrele, Ed. Atât am făcut.
Vrei să-ti...?
Vrei să-ti spun de ce am măsluit registrele?
Nu trebuie să-mi spui nimic.
Iisuse Cristoase!
Registrele mele erau perfecte.
Oricine s-ar fi uitat pe ele nu ar fi găsit nimic ciudat la magazin.
Eram sigură că o să ni se infunde.
Nu mă interesează cât costă! În momente de cumpănă, trebuie să fim uniti.
Esti foarte generos, Frank.
Dracu' să le ia pe toate. Dracu' să le ia pe toate, Eddie!
Acum trebuie să fim uniti. Suntem o familie!
Si ei sunt oameni ca mine si ca tine, Ed. Să nu uiti asta.
Simpli oameni.
Trebuie să-si pună o firmă mare afară, incât lumea să aibă incredere să-si depună banii.
De asta si sala de asteptare este foarte mare.
Dar si ei isi trag pantalonii, câte un crac pe rând, la fel ca si noi.
Si ei folosesc toaletele, in ciuda aparentelor.
Iar banii lor investiti, se vor afla in sigurantă la frizerie.
Precum o stâncă. Frizeria e ca o stâncă.
- Domnule Raffo? - Da, domnule?
- Vreti să mă insotiti, vă rog? - Sigur. Poate veni si Ed cu mine?
- Domnul...? - Crane. Ed Crane.
Si dumneavoastră vreti să vă ipotecati proprietatea?
- Este frizer. Adjunct. - Nu este un propietar.
Nu, face parte din familia mea. Este cumnatul meu.
Ar fi mai bine să astepte aici.
Frizeria.
Tatăl lui Doris si al Frank a muncit 30 de ani pentru a o stăpâni in intregime.
Acum trecea in propritatea băncii, care-i dădea banii lui Frank,
care ii dădea mai departe lui Freddy Riedenschneider
care a sosit in oras, două zile mai târziu,
si mi-a spus să ne intâlnim la restaurantul "Da Vinci", pentru a servi prânzul.
...nu prăjite, ci ochiuri. Trei, timp de două minute.
O friptură in sânge, clătite, cartofi, suc de rosii
si multă cafea fierbinte.
- Aveti si stridii? - Nu, domnule.
Atunci aduceti-mi un cocktail de fructe, intre timp.
- Tu esti Crane? - Da.
- Frizerul, nu-i asa? - Da.
Eu sunt Freddy Riedenschneider. Ti-e foame?
Nu prea.
Mi s-a spus că haleala e bună pe aici. Fac niste investigatii.
Uite ce, nu vreau să-ti răpesc din timp, asa că voi mânca in timp ce vorbim.
Te supără? N-ai nimic impotrivă.
Cât timp mă voi afla in oras, voi sta cazat la hotelul Metropole.
Apartamentul Turandot. Da, e prostesc. L-au numit după celebra operă.
Camera e bună. Am aruncat o privire pe acolo.
Mi l-am rezervat exclusiv, in probabilitatea că va trebui să mă mai intorc.
Pe lângă rezervarea mea, vei mai plăti hotelul,
cheltuielile zilnice, cele de secretariat,
pe detectivul particular, dacă necesită investigatii, un psihiatru, dacă va fi nevoie.
Despre apeluri vom vorbi atunci când si dacă va fi cazul.
- Până acum, a mărturisit? - Nu, bineinteles că n-a făcut-o.
Bine! Asta e in folosul nostru. Asta nu inseamnă că n-a făcut-o ea.
Există multe moduri de a combate o confesie, dar asta-i bine. Mai putine bătăi de cap.
Bine, acum intrevederea. Mă văd mâine cu ea. Ar trebui să vii si tu. La ora 3 fix.
Încă un lucru. Nu deschizi gura deloc.
Eu stabilesc regulile. Eu iti voi spune ce să spui.
Nu vorbesti in plus. Ce inseamnă in plus? Tot ce este in plus.
Doar eu voi vorbi. Tu iti vei tine gura.
Eu sunt avocat. Tu esti frizer. Tu nu stii nimic.
În regulă.
Bine! Dacă ai intrebări, sună-mă.
Mă găsesti in apartamentul Turandot. Dacă sunt plecat, lasi un mesaj.
Sigur nu vrei să servesti nimic? Nu? Bine.
Esti de treabă, amice.
Tu esti in regulă, sotia ta e in regulă. Totul va fi minunat.
Nu uita de clătite, iubito.
Erau peste tot.
Toti aveau grija propriilor treburi.
Părea că stiu un secret
unul chiar mai mare decât ce se intâmplase intr-adevăr cu Marele Dave.
Ceva ce nimeni nu stia.
Ca si cum as fi reusit să izbândesc cumva, iar ei tot se luptau mult in urma mea.
Ann.
- Bună, Ed. - Nu vrei să intri?
Nu. Este foarte târziu.
Îmi pare foarte rău pentru pierderea ta.
Bineinteles că iti dai seama că Doris n-are nici un amestec in treaba asta.
- Absolut nici unul. - Stiu.
Nu fii ingrijorat, Ed.
Am venit să-ti spun, iar tu ar trebui să-i spui lui Doris...
Da?
Stii cât de mult ii plăceau lui Dave excursiile in care innopta in mijlocul naturii?
Da.
Vara trecută am fost in excursie in Eugene, Oregon.
În apropiere de Eugene, Ed.
Da, si?
Noptile, apăreau lumini. Amândoi le-am văzut.
N-am spus nimănui nimic, in afara raportului oficial.
- Raportul nostru către guvern. - Ann...
Era o navă spatială.
Am văzut creaturile. L-au condus pe Marele Dave pe navă.
El n-a povestit niciodată nimic, din ce i-au făcut.
Ann, n-ai vrea să intri...?
N-o să-ti mai repet incă o dată. Chestia asta are rădăcini adânci.
Este o problemă foarte gravă, in care e implicat si guvernul.
Asta nu a fost sotia ta. Un sistem guvernamental de măsuri bazate pe frică!
Stii bine cum anumite cercuri de oameni consideră cunoasterea
o amenintare. Încearcă să ne limiteze accesul la cunoastere...
Ann, nu vrei să intri in casă?
Să stai jos? Poate să bei un pahar?
Câteodată, cunoasterea este un blestem, Ed.
După ce s-au intâmplat toate astea, lucrurile s-au schimbat.
Marele Dave...
Nu s-a mai atins de mine, niciodată.
Spune-i lui Doris să nu-si facă probleme.
Știu că nu a făcut-o ea.
Poate că toate astea il vor demasca in cele din urmă.
Poate că acum va iesi totul la iveală.
E nasol.
- Dar ăsta e adevărul. - Nu-mi pasă dacă e adevărat
sau nu e adevărat. Situatia e nasoală.
Spui că era santajat. De cine? Nu stii.
Pentru că avea o legătură extraconjugală. Cu cine? Nu stii.
Mai stia cineva acest lucru? Probabil că nu. Nici asta nu stii.
Eu stiu acest lucru. Marele Dave mi-a povestit despre asta.
Și despre pozitia ingrată in care se afla după ce a furat banii.
Grozav! Propriul sot iti confirmă povestea. E minunat!
Trebuie să-mi spui ceva concret de care să mă pot lega.
Freddy Riedenschneider e priceput, dar nu e magician.
Nu pot flutura bagheta magică prin aer iar apărarea plauzibilă să se concretizeze.
Uite cum stă situatia in ceea ce ii priveste pe acuzatori.
Au registrele firmei, aranjate de tine, "măsluite" de tine. Ăsta e un motiv.
Mai au scena crimei, la care tu ai avut acces. Asta e in favoarea noastră.
Mai au chestia aia mică de decor cu care a fost injunghiată victima.
- O adevărată armă de femeie. - Îi apartinea Marelui Dave.
Nu mă intrerupe. Acestea sunt motive.
Au un adevărat stâlp al comunitătii comerciale, pe post de victimă.
Apoi, te mai au pe tine,
o subalternă nemultumită, care se pricepe la jonglerii cu cifrele,
care in ziua cu pricina era beată crită,
si al cărei alibi este că era lesinată si singură acasă.
Eu eram impreună cu ea.
Cum am mai spus-o... situatia e nasoală.
Eu l-am omorât.
Bine. Tu l-ai omorât.
Bine, lăsăm deoparte santajul. Tu l-ai omorât.
De ce?
El si cu Doris aveau o legătură amoroasă.
Bine. De unde stiai?
Pur si simplu am stiut. Un sot stie mereu.
Cine ar putea să-ti sustină povestea asta? Să nu-mi spui că nevastă-ta.
Nu stiu. Nu prea cred.
- Cum ai intrat in magazin? - Folosind cheile lui Doris.
Te-a văzut cineva acolo, pe drum, inăuntru sau la intoarcere?
Nu prea cred.
Ti-ar putea confirma cineva vreo părticică din povestea ta? Lăsati-o baltă!
Nu vă puteti ajuta unul pe altul, in felul ăsta.
Acum, hai să fim realisti.
Hai să trecem in revistă optiunile noastre. Sincer vorbind, nu văd nici o optiune.
Nu pot prezenta la tribunal nici varianta "A", nici varianta "B".
As putea invoca nebunia temporară, dar tu esti prea linistită.
As putea pleda vinovat, astfel vom evita pedeapsa capitală,
dar nu cred că ti-ai dori să-ti petreci restul zileleor la mititica.
Știu că nu l-ai angajat pe Freddy Riedenschneider
să te tină de mână când se va pronunta sentinta.
Pentru asta, te puteai multumi si cu Lloyd Garroway.
Nu, nu, nu. Nu putem renunta incă.
L-ai angajat pe Freddy Riedenschneider, iar asta inseamnă că nu vei ceda.
Eu voi contesta, nu voi capitula.
Foarte bine. Nu avem nici o optiune. Trebuie să ne gândim.
Ne intoarcem la treaba cu santajul. Ne stârneste, lasă un final deschis.
Îl scoate pe el, tipul cel rău. Dacă facem niste investigatii, poate vom descoperi ceva
Ceva dezgustător din trecutul lui. Îti propune să-l ajuti in privinta banilor.
E prea târziu. Trecutul il bântuie din nou, cine poate stii...
Da, renuntăm la treaba sotul gelos. E o chestie prostească.
Mergem pe varianta cu santajul. Păstrăm legătura.
Deschide usa!
Bineinteles că exista o persoană care putea confirma varianta lui Doris.
Sau măcar o parte din ea. Poponarul cu spălătoria chimică.
Dar el părăsise hotelul in grabă, fără as plăti facturile.
Dispăruse deasemenea si de la adresa pe care mi-o dăduse,
datorând proprietarului chiria pe două luni.
Cum de fusesem atât de prost?
Să-i dau zece mii de $ pe o bucată de hârtie.
Iar tipul dispăruse, precum o fantomă.
A dispărut in aer, s-a vaporizat precum japonezii in Nagasaki.
S-a dus.
Totul s-a dus.
Banii s-au dus, Marele Dave s-a dus,
iar Doris era pe drum. Cum de fusesem atât de prost?
Găteste chestia aia căreia ii spune gatto. Pune in ea ouă si zahăr.
Normal ar trebui să se numească prăjitură, dar ea ii spune gatto.
Ca si cum dacă nu ii spui prăjitură, n-o să te ingrasi.
Ca si cum eu ar trebui să mănânc gatto, intelegi ce vreau să spun?
Mai devreme sau mai târziu, toată lumea trebuie să se tundă.
Acum lucram pentru bancă.
Continuam să tundem oamenii, incercând să ne păstrăm pe linia de plutire.
Ne plăteam dările si băteam pasul pe loc, zi de zi.
Zi de zi.
Majoritatea oamenilor crede că atunci când cineva e acuzat de o crimă,
persoana e târâtă si adusă la tribunal, dar nu este chiar asa.
Procesul in sine nu e asa de rapid. Mecanismul justitiei se miscă incet.
Mai intâi, inculpatul e trimis in judecată, apoi e acuzat.
Se primesc motiuni de destituire, de amânare, de schimbare a locului de judecată
se schimbă asta, cealaltă si tot asa.
Se stabileste un anumit juriu, ceea ce implică alte motiuni.
Apoi se fixează ziua judecătii, pentru ca mai târziu să se modifice,
si mai mult ca sigur, data va schimbată din nou.
Pledăm nevinovat, onorată instantă.
Iar in tot acest timp, noi lucram in continuare.
Între timp, Freddy Riedenschneider continua să doarmă la Metropole.
Și se indopa la restaurantul "Da Vinci".
Și-a adus un detectiv particular din Sacramento,
care să investigheze trecutul Marelui Dave.
Eu am inceput să frecventez din ce in ce mai mult resedinta familiei Abundas.
Devenise un fel de rutină, in fiecare seară.
Mergeam la ei chiar si când Walter era plecat in deplasări pentru investigatii.
Era un specialist in genealogie.
Identificase rădăcinile familiei lui până la a saptea generatie.
Iar pe cele a familiei sotiei lui, până la a opta generatie.
Părea un hobby absurd, dar probabil că toate hobby-urile sunt la fel.
Probabil că Walter descoperise ceva acolo, in biblioteca vechiului tribunal,
in fisele pacientilor din spitale,
in arhivele municipale, titlurile de proprietate,
in toate registrele.
Ceva anume ce descoperisem si eu de când o ascultam pe Birdy cântând.
Un fel de evadare. O liniste sufletească.
Există un tip... in Germania.
Fritz nu mai stiu cum. Sau poate că-l cheamă Werner.
N-are importantă... A stabilit o teorie.
Dacă vrei să verifici ceva, din punct de vedere stiintific,
cum ar fi alinierea planetelor in jurul Soarelui,
cui se datorează petele solare, de ce curge apa de la robinet,
ei bine, trebuie să te uiti la ele. Dar câteodată, când le privesti,
perceptia ta asupra lor se schimbă.
Nu poti stii cu adevărat cum s-au petrecut toate,
sau cum s-ar fi petrecut dacă nu dădeai nas in nas cu ele.
Asa că nu există "cum s-a petrecut".
Privind un obiect, acesta se va schimba.
I s-a spus Principiul Incertitudinii.
Bineinteles că sună stupid, dar chiar si Einstein a spus că tipul ăsta nu e prost deloc.
Știinta. Perceptia.
Realitatea. Îndoiala.
Dovezi... incerte.
Adică vreau să spun, cu cât vezi mai multe, cu atât stii mai putin.
E un fapt adevărat. Dovedit.
În mod cert, e singurul fapt concret.
Pe care grasu' ăsta l-a exprimat in cifre.
Burns?
Subiectul: David Allen Brewster. Născut in Brooklyn, anul 1911.
A studiat un an la universitatea Case Western. Abandonează.
1931 : Devine vânzător la raionul de articole de menaj, in magazinul "La Barnhoff", din Cincinnati.
1933: O cunoaste pe Ann Nirdlinger, cu care se insoaraă in acelasi an.
1935: Arestat pentru ultraj.
Reclamantul are câteva coaste si nasul rupte.
1936: Alt ultraj, o altercatie intr-un bar...
Da, câteva bătăi cu pumnii? Treci la perioada petrecută in armată.
Înrolat pe 15 mai 1942.
Serviciul militar satisfăcut in birourile santierului naval al marinei din San Diego.
O altercatie, intreruptă de Polítia Militară.
Nu a fost condamnat de tribunalul militar. Eliberat onorabil la vatră pe 8 mai 1945.
- De atunci este curat. - Mersi, Burns. Cară-te!
Deci?
Probabil că datorită acestui fapt vei scăpa de pedeapsa cu moartea. Deci?!
Nu inteleg.
Uite ce, amice, din câte am inteles, tipul ăsta le spunea tuturor că a fost erou de război.
A topăit prin insule, practic a eliberat Pacificul de unul singur,
cu un cutit intr-o mână, o armă in cealaltă,
si vreo 15 metri de măruntaie japoneze printre dintii lui.
Iar acum se dovedeste că tâmpitul ăsta a petrect perioada războiului, pe un scaun,
in nu stiu ce port din San Diego.
Ai vrut santaj...
Domnul Curajos-Prieten-Amabil, care dorea să-si deschidă propria afacere,
a mintit pe toată lumea din acest oras in ultimii patru ani.
Probabil si vreo jumătate din jurati. Ei bine, in fine i s-a infundat.
Cineva ii cunostea secretul mizerabil, asa cum ne-a spus sotia ta.
L-au sunat, i-au cerut bani...
Ti-a spus Marele Dave cum că primise vreo veste de la vreun vechi prieten?
A mentionat ceva despre perioada armatei?
Eu nu stiu. N-am fost de fată. Tu va trebui să ne spui.
Poate că a făcut vreo remarcă, poate că nu.
Nu vreau să te influentez.
Ceea ce vreau să spun, e că acest mincinos notoriu, manipulator cinic,
ti-a cerut ajutorul pentru a iesi din incurcătura asta. Ticălosul umflat!
- Deci cine...? Pe cine...? - Cine?
Cine?! Nu stiu cine a făcut-o!
Dar ceea ce este mai important, e că dacă Dl. Procuror,
nu si-ar fi petrecut jumătate din timp persecutând-o pe această femeie,
in loc să investigheze măcar putin trecutul idiotului ăstuia,
atunci am fii putut stii cine a făcut-o.
Dar nu putem stii cine a făcut-o. Nu putem stii ce s-a intâmplat intr-adevăr.
Pentru că cu cât afli mai multe, cu atât stii mai putine.
Dar frumusetea acestui caz e că nici nu trebuie să aflăm.
Noi trebuie să arătăm doar că nici ei nu stiu, la naiba.
Datorită lui Fritz, sau Werner, sau cum dracu' l-o fi chemând!
Da, Freddy Riedenschneider intrevede luminita de la capătul tunelului.
Avem o mare sansă de care putem profita. Să nu devenim prea pretentiosi.
Deschide usa!
Marele Dave!
Ce idiot!
Probabil că Riedenschneider putea s-o salveze pe Doris.
Poate că aveau să se rezolve favorabil lucrurile. Iar eu credeam...
Speram... că există o cale de iesire si pentru mine.
Era surd când a scris asta.
- Cine? - Beethoven.
El a compus-o, si totusi n-a ascultat-o niciodată.
Cred că el o auzea in capul lui, intr-un fel.
"Spectacolul noilor talente! Liceul Petaluma"
Fata avea talent. Oricine isi putea da seama.
Și nu era genul iresponsabil, era o pustoaică silitoare.
Dacă vroia să urmeze o carieră in muzică, avea nevoie de un adult responsabil s-o indrume.
Un fel de impresar.
Ea avea de semnat contracte, de efectuat turnee,
probabil de cântat chiar si la radio.
Eu as fi putut s-o ajut să treacă prin toate astea, fără s-o jupoi de bani.
As fi dorit doar atât cât să trăiesc decent.
Și as fi putut fi cu ea, suficient cât să mă simt bine.
De ce nu s-ar fi putut? De ce nu?
- Bună, domnule Crane. - Salut, Birdy.
- Cred că ai cântat minunat. - Da, dar am gresit un pic la scherzo.
Dacă nimeni nu si-a dat seama, totul va fi in ordine.
El este un prieten de al meu. Tony, el este domnul Crane.
- Salut, Tony. - Salut, domnule.
Felicitări!
Cred că mă voi indrepta spre casă, acum.
- Mi-a părut bine de cunostintă, domnule. - Și mie, Tony.
De ce nu ar fi fost posibil să meargă?
Oricum, cam la astea mă gândeam in zilele premergătoare procesului.
Părea că odată incheiate toate astea, eram pregătit pentru un nou inceput.
Freddy Riedenschneider era ocupat cu pregătirile. Era foarte optimist.
În sfârsit, a sosit. Prima zi a procesului.
Ceea ce Freddy Riedenschneider l-a numit "marele spectacol".
Unde este judecătorul? Cum de n-a apărut judecătorul?
Unde este judecătorul, Ed?
Riedenschneider. De ce n-a apărut judecătorul?
Judecătorul apare la urmă. Va intra după ce soseste aici Doris.
Atunci unde este Doris? Credeam că va incepe la ora 10.
- Riedenschneider, unde este Doris? - Întârzie.
Întârzie? Cum poate să intârzie?
Este la inchisoare, Ed. Niciunul dintre noi nu este la inchisoare
si totusi n-am intârziat. Am sosit la timp, Ed.
Cum poate Doris să intârzie? Nu există ceasuri desteptătoare in inchisoare?
Curtea să se ridice.
Domnilor avocati.
Ce se petrece, Ed?
Credeam că vor fi discutii aprinse. Dar aprodul, si cum a decurs până acum...
Ed, ce inseamnă asta? Asta e procedura normală?
În cazul Statul contra lui Doris Crane, dosarul numărul SR-87249,
Curtea Supremă suspendă acest proces,
conform Codului Penal din Califórnia, sectiunea 1385.
Nu mai inteleg nimic.
Avem o sansă de care puteam profita. Puteam câstiga acest proces.
- Doamnelor si domnilor jurati... - Nu are nici o noimă...
curtea nu mai are nevoie de serviciile dumneavoastre. Sunteti liberi.
Se spânzurase.
Îi adusesem o rochie pe care s-o poarte la tribunal, iar ea a folosit catarama.
La inceput m-am gândit că si-a dat seama, cumva, ce rol am jucat eu in toate astea
si n-a mai putut să suporte. Nu mai rezista stiind toate astea.
Dar nu era asta, aveam s-o aflu mai târziu.
Dar pe moment, totul mi se părea distrus.
Freddy Riedenschneider s-a intors in Sacramento,
incă mai clătinând din cap, mărtusisind că asta a fost cea mai mare
dezamăgire a carierei sale profesionale.
Frankie a suferit o cădere nervoasă. Presupun că se apucase de băut.
Oricum, a incetat să mai vină la lucru.
Asa că a trebuit să mă ocup eu de frizerie, altfel banca ne-ar fi luat-o.
Acum eu eram frizer sef.
Am angajat pe altcineva pe postul de frizer adjunct.
L-am angajat pe tipul care doar a bolborosit ceva la interviu.
Dar cred că tipul cel nou era tăcut doar fiindcă era nervos.
După ce a obtinut postul, a inceput să vorbească de dimineata, când deschideam frizeria
si până seara, când inchideam.
Din câte stiu eu, vorbea de unul singur până ajungea acasă.
Când mă indreptam spre casă, mi se părea că toată lumea evită să mă privească.
De parcă as fi fost ciumat.
După treaba asta cu Doris, nimeni nu mai vroia să vorbească cu mine.
Era ca si cum as fi fost o fantomă care mergea pe stradă.
Iar când ajungeam acasă...
incăperile mi se păreau pustii.
Am stat in casă...
dar nu mai era nimeni acolo.
Eram o fantomă.
Nu vedeam pe nimeni. Nu eram văzut de nimeni.
Eu eram frizerul.
"SPĂLĂTORIA CHIMICĂ: Semnul viitorului"
Asa că am plătit, mi-am luat restul, l-am băgat in buzunar,
dar nu m-am uitat la el, doar mănânc acolo in fiecare zi.
Două blocuri mai incolo, scot restul din buzunar si, Doamne, mă fraierise cu 50 de centi.
Asa că mă intorc la cafenea, o caut pe gagica aia si mă cert zdrăvăn cu ea.
"Misterul din Roswell, New México"
Nici măcar nu-si mai aducea aminte de mine... Asa că i-am spus să se uite in meniu,
iar dacă cineva serveste masa inainte de ora 6, ar fii primit specialitatea... "Early Bird".
Crane?
Eu sunt Crane.
Mă numesc Diedrickson si sunt medicul legist al inchisorii.
Și?
Am venit să stăm de vorbă, neoficial.
Nu vrei să-ti fac cinste cu un pahar?
- Un whisky. - Doar o cafea pentru mine.
Sigur nu vrei ceva mai teapăn? Cafea să fie atunci.
Morga inchisorii efectuează autopsia fiecărei persoane incarcerate.
Nu stiu dacă stiai acest fapt. Asa se obisnuieste.
Nu devine o chestiune de interes public decât dacă nu e vorba despre o crimă.
Oricum, nu cred că imi este interzis să-ti spun următoarele lucruri.
Dar nici obligat nu sunt. Nu stiu nici eu.
Dar dacă eram eu sotul, as fii vrut să mi se spună.
Să mi se spună ce?
Nu vreau să adaug si acest fapt, povarei... Multumesc.
Sotia ta era gravidă. În trei luni.
Asta este. Îmi pare rău.
La naiba, cred că ceea ce am făcut e corect.
Eu si cu sotia mea n-am mai făcut dragoste de multi ani.
Ei bine...
Chestia asta nu mă priveste deloc.
Îmi pare rău! Asta a fost tot.
Mult noroc, Crane.
Eu si cu Doris nu prea am stat de vorbă.
Nu cred că ăsta e un lucru chiar asa de rău.
Dar era ciudat. Acum vroiam să stau de vorbă.
Acum, când toti dispăruseră,
iar eu eram singur cu secretele mele si nu aveam cui să i le impărtăsesc.
Am fost să văd o femeie care se presupunea că ar avea puteri să comunice
cu cei care "trecuseră dincolo", după cum le spunea ea.
Mi-a spus că oamenii care trec dincolo, sunt cam năzurosi
cu cei care incearcă să-i contacteze.
Nu ca majoritatea oamenilor de pe aici, cărora vrei să le vorbesti.
Asa că aveai nevoie de un ghid, o persoană inzestrată să vorbească cu sufletele.
Dă-mi mâna!
La inceput mi-a spus că sotia mea se află intr-un loc linistit.
Că suflete noastre sunt incă unite, că ea nu a incetat să mă iubească
chiar dacă a făcut anumite lucruri de care nu este prea mândră.
Dumnezeule, mă citea precum o carte deschisă!
Era o escroacă, o altă limbută.
Mă transformam in Ann Nirdlinger, sotia Marelui Dave.
A trebuit să fug de bâtrână, de aparente, de fantome,
de cei morti, inainte să mă tragă după ei.
- Ed? Cum o mai duci? - Bine, Walter. Multumesc.
Îmi pare foarte rău de pierderea ta.
E un lucru teribil. Pur si simplu teribil.
Birdy este in salon. Momentan, vorbesc la telefon interurban...
Bine, Walter.
- Bună, Birdy. - Bună seara, domnule Crane.
Nu v-am văzut de la...
V-am dus dorul, cu sigurantă.
Birdy, m-am gândit mult.
Multe lucruri nu s-au rezolvat asa cum am sperat eu.
Viata mi-a impărtit multe cărti proaste.
Sau poate n-am stiut eu cum să jonglez cu ele, nu stiu.
Tatălui meu nu-i place să se fumeze in casă.
Îmi pare rău.
Câteodată, când e plecat, fumez si eu aici.
Miroase tigările de la un kilometru distantă.
- Bineinteles, e casa lui. - Asta imi tot repetă si el.
Deci, ceeea ce vroiam să-ti spun, e că tu...
Esti doar o pustoaică. Ai toată viata in fată.
Dar, nu e prea devreme să te gândesti... să-ti creezi niste oportunităti,
inainte ca toate astea să dispară.
Da, cred că aveti dreptate. Asta imi spune si bătrânu'.
- Știti, studiez din greu la scoală. - Asta e minunat.
Oricum, muzica, dacă vrei să urmezi o carieră in acest domeniu,
lectiile doamnei Swan te vor ajuta până la un anumit punct.
Cunosc un tip in San Francisco.
Am făcut unele cercetări. Toată lumea mi-a spus că e cel mai bun.
A pregătit o multime de oameni care au devenit artisti mari sau cântă in orchestre simfonice.
Îl cheamă Jacques... Carcanogues.
Nu sunt sigur dacă am pronuntat corect. Apropo, e francez.
- Ah, un francez? - Tu esti talentată.
Oricine isi poate da seama. Iar el este cel mai bun.
Dacă el crede că un elev este talentat,
va accepta să-l pregătească pe gratis. E floare la ureche pentru tine să te accepte.
Eu as putea să suport cheltuielile pentru lectiile tale, care sunt foarte mici.
- Dumnezeule, domnule Crane. - Nu, trebuie s-o fac.
Nu pot sta deoparte si privi cum se duc unele oportunităti pe apa sâmbetei.
Tu esti mică, nu intelegi.
Iisuse, domnule Crane, nu m-am gândit niciodată la o carieră muzicală.
Știu că nu te-ai gândit la asa ceva.
Dar, fă-mi o favoare, si du-te să te vadă.
Am vorbit cu tipul ăsta.
S-a inmuiat un pic când i-am pomenit de cât de talentată esti.
A fost de acord să te vadă duminica asta.
A spus că poate esti un diamant neslefuit. Astea au fost cuvintele lui.
Nu stiu ce să spun, domnule Crane.
Fă-mi o favoare si du-te să te vadă.
- Dumneata esti "tajăl"? - Nu, sunt... un prieten de familie.
Eu sunt Carcanogues. Asteaptă afară, draga mea.
Cu dumneavoastră am vorbit la telefon, nu-i asa?
Aveti un interes special pentru muzică?
- Sunteti un iubitor al muzicii, deci. - Nu mă consider un expert.
- Cum s-a descurcat? - Pare o fată foarte drăgută.
Domnule, cântă... precum o fată foarte drăgută.
E infectă. E o fată foarte drăgută, dar, cântă infect.
- Dar nu inteleg. - Nu e prea greu de inteles.
Cântă foarte elegant.
- A făcut greseli? - Greseală? Nu.
Eu ii spun "cu un semiton mai jos", ea cântă "cu un semiton mai jos".
- Ping-ping. Cântă decent fiecare notă. - Nu inteleg. N-a făcut greseli?
E doar un copil. Credeam că dumneata ii vei invăta pe acesti copii...
Dar asta n-o pot invăta. N-o pot invăta să cânte din suflet.
Să vă spun, domnule.
Pentru a cânta la pian nu ai nevoie doar de degete.
Cântăm cu degetele.
Dar muzica, domnule, vine din interior.
Muzica... Porneste de aici.
Și iese pe aici. Apoi, probabil...
Probabil... Poate urca până aici.
Cum am mai spus-o, nu sunt un expert.
Atunci ascultati-mă pe mine, căci eu sunt expert.
Vedeti domnule, fata aceasta e foarte drăgută.
Are mâinile foarte abile. E o fată drăgută.
Cred că intr-o zi, va deveni o bună dactilografă.
- Am fost infectă, nu-i asa? - Nu, n-a spus asa ceva.
- Nu cu cuvintele astea. - Ascultă, nu sunt expert,
dar probabil că există incă vreo duzină de profesori mai buni decât clovnul ăsta.
Mult mai bine pregătiti. Nu ca sarlatanul ăsta nenorocit.
Nu mai contează, serios.
Nu mă interesează să fac carieră in muzică.
Nu sunt sigură dacă voi urma vreo carieră
dar dacă ar fi asa, probabil as deveni medic veterinar.
- Medic veterinar? - Da.
- Dar apreciez ajutorul dumitale. - Eu unul n-am făcut nimic.
Acum imi pare rău că n-am cântat mai bine pentru dumneata, fiindcă v-as fi făcut mai fericit.
Știti ce sunteti?
- Ce? - Sunteti un entuziast.
Da, poate că sunt.
Apreciez foarte mult ajutorul dumitale.
- Birdy. - Vreau doar să vă fac fericit.
Nu e nici o problemă. Chiar vreau s-o fac.
- Birdy! - Nu e nici o problemă, vorbesc serios.
Domnule Crane, chiar vreau s-o fac. Domnule Crane!
- Birdy, nu face asta! - Domnule Crane, vă rog!
- Pentru numele lui Dumnezeu, Birdy! - Vă rog, domnule Crane.
Timpul incetineste inaintea unui accident.
Iar eu am avut răgazul să mă gândesc la anumite lucruri.
M-am gândit la ce mi-a spus un antreprenor de pompe funebre, cândva.
Că părul iti creste in continuare, măcar un timp, după ce mori.
Apoi se opreste.
M-am gândit, "Oare ce-l face să crească?"
E asemenea unei plante in pământ?
Ce creste din pământ? Un suflet?
Dar oare când isi dă seama părul că nu mai este?
Bună ziua!
Am remarcat că incă mai aveti pietricele pe alee.
Bineinteles că trebuie să le inlocuiti la câtiva ani, nu-i asa?
Când se tocesc? Unde dispar toate?
Precum sosetele neimperecheate.
Bineinteles că stiti unde dispar. Probabil că le adunati de pe peluză, tot timpul.
Vă strică masina de tuns iarba, sar de pe alee pe verandă.
- O adevărată belea. - Nu mă deranjează deloc.
V-ati gândit vreodată, să vă pavati aleea cu macadam?
Lumea crede că se foloseste doar in locurile publice, spatii comerciale,
dar acum avem tehnologia de montare si la
persoane fizice, la niste preturi competitive.
Pot să vă arăt o brosură? Bună ziua, doamnă.
Ce vinzi?
Ei bine, tocmai ii povesteam sotului dumneavoastră despre macadam
folosită la pavarea aleeilor.
Poftiti o brosură. Este cea mai modernă metodă...
Cară-te!
- Doris... - Nu.
Nu spune nimic. Sunt in regulă.
Crane. Domnule Crane?
Mă auziti? Sunteti treaz?
Îsi revine.
Puteti să vorbiti? Acesti domni vor să vă spună ceva.
Sunteti treaz, domnule?
Și-a revenit. Dati-i drumul.
Sunteti treaz? Este treaz?
Crane, imediat ce vei deveni constient, am vrea să-ti spunem că...
- Este constient? - Are ochii deschisi.
Sunteti arestat.
Imediat ce ne va permite doctorul, va trebui să te transferăm.
- A inteles asta? Noi trebuia să-i spunem. - Esti constient?
- Vei merge la spitalul inchisorii. - Esti arestat pentru crimă.
- Birdy? - Ce? Ce a spus?
Birdy, fata. Nu, fata n-a pătit nimic.
Are doar clavicula ruptă.
Clavicula, Crane, este ruptă. Totusi este teafără.
Deci a inteles că este arestat pentru crimă?
Marele Dave.
- Ce a spus? - A spus "este bine".
Asta a spus?
Esti arestat pentru uciderea lui Creighton Tolliver.
- Ai inteles? - A inteles?
Poponarul!
Un pusti care inota intr-un lac in afara orasului, i-a găsit masina.
Au scos-o afară cu macaraua,
si l-au descoperit bătut măr, asa cum mi-a spus Marele Dave.
Omorât in bătaie.
Înăuntrul servietei lui, era contractul de parteneriat semnat de mine.
Acolo era stipulat că primise 10 mii de $, de la mine.
Pentru Procurorul General, acesta părea un caz ca si rezolvat.
Am pus-o pe Doris să fure banii.
Poponarul a aflat cumva, iar eu a trebuit să-l omor pentru a-mi acoperi urmele.
Pe ordinea de zi, avem dosarul Statul impotriva lui Edward Crane.
Eram intr-un impas.
Esti acuzat, conform probelor aduse, de...
L-am chemat pe Freddy Riedenschneider si am ipotecat casa pe numele lui.
Mi-a spus că, de obicei, nu lucrează asa de ieftin,
dar s-a gândit că-mi e dator fiindcă ultimul proces esuase.
- Cum pledati? - Nevinovat, onorată instantă.
Am incercat să mărturisesc intreaga poveste, dar Riedenschneider m-a oprit.
Mi-a spus că povestile astea ii provoacă dureri de cap.
Și oricum, nu vedea cum ne-ar fi fost de ajutor,
doar să fiu acuzat de uciderea Marelui Dave. - Procesul incepe de luni intr-o săptămână.
Mi-a spus să nu-mi fac griji. Va găsi el ceva să mă scoată basma curată.
M-au băgat intr-o celulă păzită 24 de ore pe zi, ca să nu
păcălesc justitia, cum a făcut-o sotia mea.
Dar in fata juratilor, Doris urma să fie reabilitată.
Planul avea să fie in intregime al meu.
Eu eram un manipulator care o obligase pe Doris
să mi se alăture in actiunile mele criminale.
A continuat tot asa...
Cum am folosit-o pe Doris, iar apoi am aruncat intreaga vină asupra ei.
Chestiile astea erau inteligente, fiindcă o parte din ele se apropiau de adevăr.
Apoi a sosit rândul lui Riedenschneider.
Doamnelor si domnilor, membri ai juriului, cetăteni din Santa Rosa,
am ascultat din partea procurorului o descriere oribilă,
a unui om, cu adevărat, neindurător.
Trebuie să-i recunosc meritele. Le-a aruncat destul praf in ochi juratilor.
Le-a spus despre cum mi-am pierdut eu locul in univers...
despre faptul că as fi prea mediocru pentru a fi mintea criminală
precum Procurorul m-a descris că as fii fost...
Despre marele plan in desfăsurare pe care statul nu-l desconspirase incă.
Și le-a mai servit si niste adevăruri mai vechi pe care nu apucase să le etaleze cu Doris.
...puteti vedea doar haosul din arta modernă.
Le-a spus să se uite la mine, să se uite la mine cu atentie.
Fiindcă cu cât se uitau mai atenti la mine, cu atât li s-ar fi părut mai absurdă varianta acuzării.
Este doar un om, un frizer.
Că nu eram genul de om care ar fi ucis un alt om.
Că eram un frizer, pentru numele lui Dumnezeu.
Că eram asemenea lor, un om obisnuit.
Vinovat de a trăi intr-o lume care nu avea un loc si pentru mine, da.
Vinovat că mi-am dorit să-mi deschid o curătătorie chimică,
dar nu un ucigas.
Dar mai ales, asta este dilema unui frizer.
- Pentru că el este Omul Modern. - Le-a spus că eram Omul Modern.
Și că dacă m-ar fi condamnat,
practic si-ar fi legat streangul de propriile gâturi.
Le-a spus să nu se uite la fapte, ci la semnificatia acestora.
Apoi le-a spus că faptele n-au nici o semnificatie.
Era un discurs minunat, cu care mă convinsese si pe mine,
până când Frankie l-a intrerupt.
Ce fel de om esti?!
Cerem viciu de procedură, onorată instantă!
- Ce fel de om esti?! - Solicităm viciu de procedură.
Ei bine, a obtinut viciu de procedură, dar putul secase.
Nu mai aveam nimic de ipotecat.
Riedenschneider a plecat acasă, iar curtea l-a stabilit ca avocat pe Lloyd Garroway,
care m-a lăsat la mila juratilor.
Onorată instantă, pledăm vinovat, cu circumstante atenuante.
Mi-a spus că era unica mea sansă.
Cred că asta insemna că n-am avut nici o sansă de la inceput.
Judecătorul n-a inghitit balivernele alea cu Omul Modern, despre incertitudini,
sau despre indurare.
Nu, el a lucrat ca la carte.
Iar Codul Penal m-a trimis pe scaunul electric.
El si-a pierdut dreptul la propria viată.
Deci, iată-mă aici.
La inceput, nici n-am stiut cum am ajuns aici.
Știam totusi totul, pas cu pas. Ceea ce v-am si spus, pas cu pas.
Dar nu am putut vedea nici un model.
Acum că am ajuns aproape de final, mă bucur
că această revistă pentru bărbati m-a plătit pentru a le impărtăsi povestea mea.
Faptul că am asternut-o pe hârtie, m-a ajutat să o pun in ordine.
Îmi plătesc 5 centi pe cuvânt,
deci scuzati-mă dacă uneori v-am spus mai multe decât ati fii dorit să stiti.
Dar acum, toate lucrurile incoerente, se pare că se leagă.
Asta este partea ciudată a mortii... Să stii data la care vei muri.
Iar revista pentru bărbati mi-a cerut să le scriu ce simt.
Ei bine, e ca si cum te-ai smulge dintr-un labirint.
Când te afli intr-un labirint, inaintezi vrei nu vrei,
cotind unde crezi tu că trebuie s-o cotesti,
lovindu-te de fundături, una după alta.
Dar te distantezi de ele...
Iar toate suisurile si coborâsurile alea,
sunt aspecte ale vietii tale.
E greu de explicat. Dar văzând totul, te linistesti putin.
Revista pentru bărbati m-a intrebat dacă am remuscări.
Da, cred că-mi pare rău de suferinta pricinuită celorlalti.
Dar nu regret nimic. Absolut nimic.
În trecut am făcut-o. Am regretat că sunt frizer.
Nu stiu incotro mă indrept.
Nu stiu ce voi găsi dincolo de pământ si de ceruri.
Dar nu mi-e frică să merg.
Poate că lucrurile pe care nu le inteleg, se vor clarifica acolo.
Cum ar fi atunci când ceata se imprăstie.
Poate Doris va fi acolo.
Și poate că acolo as putea să-i spun toate acele cuvinte
care nu au corespondent aici.
S F Â R Ș I T
Traducerea si adaptarea Vlad (blitzzz@cliffhanger.com)ź - 2003